Skynd dig! Jeg kommer for sent!
Du har taget brusebad i 20 minutter! Jeg har et møde kl. 9.
Jeg kan ikke komme i gang uden et varmt brusebad. Apropos...
Jeg bør have førsteret til telefon, tv og badeværelse i min lejlighed.
– Hvad gør du?! – Ud, hvis du ikke vil bo på gaden!
Apropos... Da du jo bor huslejefrit, kan du betale regningerne –
– inklusive det varme vand, du spilder for at "komme i gang".
Hvis det er til besvær, kan jeg bo på hotel.
– Jeg vil gerne dele med nogen. – Med en mordsigtet?
Det er jo latterligt! Paul Graham dræbte sin kone.
Din advokat vil bevise det. Desuden vil jeg ikke være alene nu.
– Jake? Hvordan går det? – Helt fint.
Matt, jeg var urolig over at høre, du var i fængsel. Men du er jo ude!
Jeg holder fest på Shooter's på onsdag. I er inviteret.
– Hvad skal vi fejre? – Du er kvik. Du gætter det nok.
– Hvad gik det ud på? – Siden Jess' død har han været sær.
Der er grænser for, hvad man kan klare uden at blive selvdestruktiv.
Morgenmaden er klar, Alison!
Alison!
– Jeg ville høre til Alison. – Det går helt godt.
– Må jeg tale med hende? – Billy...
– Må jeg komme ind? – Jeg har ikke skiftet mening, Billy.
– Lad mig være i fred. – Jeg holder af dig.
Du har en kone at tage dig af.
Jeg klarer mig. Jeg vil hellere leve i mørke end se dig med Brooke.
Så går jeg. Men du vil altid betyde meget for mig.
Ingen dårlig tale! Hvornår vil du sige til Billy, at du får synet igen?
– Det angår ikke ham. – Jeg ved, hvad du er ude på.
Din behandling af stakkels Billy er imponerende.
– Hvad taler du om? – Du satser på hans medfølelse.
Du støder ham fra dig med én hånd og haler ham i land med den anden.
Grøden står på kl. 12. Juice, kaffe og bestik er på kl.3.
Jeg manipulerer ikke. Jeg er træt af ikke at få, hvad jeg vil have.
I årevis har jeg set på, hvordan nogle folk får det, som de vil –
– ved at trampe hen over andre.
Men jeg er ingen dørmåtte... og det er du heller ikke.
Jeg synes, det er på tide, at vi tramper lidt igen...
Hvad vil du have foruden Billy?
– Jeg ville gerne have mit job igen. – Kræv, at Amanda genansætter dig!
Jeg kan ikke engang knappe min bluse!
Skidt med det! Du er god til dit job.
– Jeg ved ikke... – Jo! Og nu skal du love mig...
Nej, vi vil love hinanden –
– at vi fra nu af tænker på os selv først. Lover du det?
– Ja, jeg lover det. – Thelma og Louise for altid!
Men vi vil ikke køre i afgrunden!
Dr. Peter Burns.
Hvor har du været? Jeg er ved at blive gal her! Jeg er så bange!
– Jeg ved det. Vi må snakke sammen. – Nej...
Ikke om, hvordan jeg sprængte huset, gjorde Alison blind, dræbte nogen...
Jeg har tænkt det igennem igen og igen...
Det var ikke mig!
Jeg er jo læge, og det er mit kald at redde liv!
Jeg ved ikke, hvordan man laver bomber og sprænger huse i luften...
– Kun gale folk gør sådan noget. – Netop.
– Tror du, at jeg er gal...? – Sæt dig ned her.
Om et par dage vil du blive sigtet for overlagt mord.
Michael, Amanda, Sydney... Alle, der boede der vil vidne mod dig.
Jeg må også vidne mod dig.
Hvis du ikke er gal, vil du i bedste fald få fængsel på livstid –
– og måske blive dømt til døden. Hør nu på mig!
Jeg vil ikke miste dig...
Gør det her for min skyld... for vores skyld.
Sig, at du er sindsforvirret.
Påberåb dig sindssyge.
Det kan jeg ikke.
Så kan jeg ikke hjælpe dig.
– Slut for i dag, mr Armstrong. – Vi ses næste uge.
Jeg tænkte det nok... Du kan få dit værelse igen.
Undskyld, at jeg skuffer dig, men vi er overlykkelige i Billys lejlighed.
Så er jeg overlykkelig på dine vegne.
Lad os ikke skændes. Jeg ville bare se, hvordan du havde det.
– Har du talt med din advokat endnu? – Vi skal møde ham i overmorgen.
Jeg kan vel vente et par dage til. Hvor stor mon arven efter mor er?
Vent hellere med at tælle pengene.
Mor elskede mig faktisk. Og hun ville give mig økonomisk tryghed.
Nu hvor jeg har opfyldt det sidste vilkår og er gift, kan jeg få det.
– Du og Billy, altså. – Netop!
Jeg vil helst ikke bede dig, specielt ikke efter mit fine, dyre bryllup...
... men kan jeg få et forskud på næste måneds understøttelse?
Bed din mand om det...
Far... Vær nu alvorlig.
Du giftede dig med den forkerte fyr. I lyst og nød er du nu Billys ansvar.
Her har vi Billy.
– Hvad gør du her, Alison? – Jeg er her for at tale med Amanda.
Det her er Brooke. Amanda er optaget. Venter hun dig?
Flyt dig, Brooke!
– Det gjorde godt! – Angreb er det bedste forsvar.
Gå forsigtigt. Hun har møbleret om.
Alison! Sikke en overraskelse! Det er rart at se dig på benene.
Hvad siger lægerne? Noget positivt, håber jeg?
– At jeg skal tage en dag ad gangen. – Godt råd. Men ikke let at følge.
– Vil I sidde ned? Kaffe, måske? – Nej, jeg vil hellere stå.
Jeg vil have mit job tilbage.
Siger du nej, stævner jeg dig for diskriminering af synsskadede.
Du skal ikke true. Som jeg sagde på hospitalet, føler jeg mig ansvarlig.
Det med Kimberly har fået mig til at stille spørgsmål ved min optræden.
Specielt over for dig, og jeg har meget at gøre godt igen.
Så hvis du vil have jobbet igen, er du velkommen til det.
– Uden videre? – Ja, jeg vil gerne have dig her.
Ethvert firma ville være godt tjent med dig.
Hvornår vil du begynde?
Jeg troede ikke, det ville blive så let...
Undskyld, hvis jeg skuffer dig... Hvad med i morgen?
Det lyder mægtigt.
Godt, men hvis din overvågning af Kimberly forstyrrer dit arbejde –
– så siger jeg nej.
– Det forstår jeg. – Hvorfor spilde din tid på en gal?
– Jeg vil ikke diskutere det. – Du er kirurg.
Vil du skære det syge ud af hendes hjerne? Der bliver intet tilbage.
– Har du altid bare udnyttet hende? – Og det siger du!
Det er nok!
Hvis I to skal åbne praksis sammen, må I prøve at komme godt ud af det.
– Det er sandt. Du må undskylde. – Du er tilgivet.
Apropos partnerskabet... Michael og jeg søger et lokale.
– Helst her på hospitalet. – Desværre er her ikke noget ledigt.
Men hvis noget skulle dukke op...
– Tænk, at han tør komme her. – Han er ikke dømt for noget.
Han er her for at ansøge om orlov.
Så slipper vi for ham...
Nyd det, mens du kan. Sandheden, at du er en morder, vil komme frem.
Hold dig væk fra mig, ellers ved jeg ikke, hvad jeg gør...
Pas hellere på. Paul dræber alle, han kommer i lag med.
– Jeg slår ham ihjel! – Han er det ikke værd!
Sig det ikke højt, for så tror folk, at du mener det!
Lukker du op?
– Hej, Sydney. Er Amanda her? – Jeg kan jo spørge hende...
Jeg må tale med dig.
– Jeg skal vel gå en tur? – Du har kun godt af lidt motion.
Ja, det er jo ikke min lejlighed, vel?
Kom ind.
Jeg vil ikke snakke om os. Jeg ved, det løb er kørt...
Kom til sagen, Peter.
Jeg har bedt om at blive Kimberlys læge.
Kan omgang med gale bombekastere ikke skade din karriere?
Jo, men min karriere er ikke det vigtigste mere.
– Mennesker betyder også noget. – Den ny, forbedrede Peter Burns?
Jeg ved, at jeg har mistet din tiltro.
Jeg holder af Kimberly. Jeg vil ikke se hende indespærret på livstid.
Hun dræber jo alle, hun møder på sin vej!
Hun blev drevet til det! Af Michael og Sydney...
... af dig og mig.
Jeg føler nok en vis skyld. Hvis jeg havde undgået Michael...
Og hvis jeg havde fortalt hende om mine følelser for dig...
Vi har alle noget at foretryde. Men hvad gør vi ved det?
Ja, sig mig det.
Hvis du sigter hende for forfølgelse, foruden alle de andre anklager –
– vil domstolen ikke vise nogen mildhed.
– Vil du, jeg skal frafalde? – Jeg bønfalder dig.
Når du siger det på den måde...
... er svaret stadig nej.
Det, du gjorde i cafeteriet, har ikke styrket din sag, tværtimod.
– Kunne det blive værre? – Politiet så to kærester i skænderi.
Et yderligere bevis for, at I sammen dræbte hans kone.
Jeg er ked af det. Det var dumt af mig. Jeg tabte besindelsen.
Han sad dér, som om han ingen bekymringer havde...
Jeg blæser på, hvorfor du gjorde det. Men gør det ikke igen.
Det lover jeg.
Godt. Sid ned.
Ifølge en kilde på politistationen er Paul blevet forhørt mindst to gange.
– Godt. Så blotter han sig nok. – Det er ikke givet.
– Han kan tilstå og inddrage dig... – Hvorfor skulle han det?
Ved at gøre dig til hovedmanden, kan han gøre en studehandel.
– Straffefrihed mod at vidne mod dig. – Så ville han jo begå mened!
Det ved du og jeg, men hvis juryen ikke ved det...
Så får jeg mellem 25 år og livstid.
Taler rygtet sandt...?
– Ja, Alison kommer tilbage. – Efter besværet med at få hende ud?
Det, vi gjorde, var forkert. Og hun har brug for at arbejde nu.
– Hun kan begynde i en blindeskole! – Min beslutning står fast.
– Du og Alison må dele opgaver. – Jeg deler ingenting med hende.
Alison står for kundekontakten, du for copy og layout.
Hun beholder sin titel som seniorannoncechef.
– Så står jeg under hende! – Ja, netop.
Amanda, er du ved at blive blød?
Nej, jeg prøver at blive voksen. Det skulle du også prøve...
Vi begynder med Tyde–Wear– kampagnen kl. 14. Kom til tiden.
Ærmet skal være smallere med 10 cm lang slids og lidt rullemanchet.
Undskyld...
Det her er for ekstremt. Sådan gør vi ikke på Mackenzie Hart.
Nu gør vi...
Hvorfor tager I ikke en pause?
Et opkog af Macks gamle designs får os ikke i Vogue.
Det afgør du ikke.
Så gå ind i antiktøjsbranchen! Genindfør bukser med svaj!
Mack var stjerne! Hun var trendsættende for amerikansk mode!
– Hvem tror du, du er? – Sådan følte du ikke før.
Du har forandret dig. Dit ego er så oppustet, at du ikke ser klart.
Dine idéer holder ganske simpelt ikke.
Så lad amatører lave din kollektion. Jeg bliver ikke for at se ligfærden.
Det passer lige til to. To kontorer, undersøgelsesrum og modtagelse.
– Her kunne jeg godt trives! – Et apotek i stueetagen.
Og en fin udsigt. Hvad synes du, Peter?
– Kan vi diskutere sagen lidt? – Ja, men vi har allerede to tilbud.
Hvis De vil have lokalerne, må De slå til hurtigt.
Vi bør slå til. Du vil måske trives så godt her –
– at du ikke spilder tider på skøre kugler som min kommende ekskone.
Apropos Kimberly...
Jeg mener, det er klogest ikke at gennemføre skilsmissen.
– Jeg mener jo før, jo bedre! – Hun kan ikke klare det lige nu.
– Hvad er der med dig og Kimberly? – Jeg vil ikke se hende tromlet ned.
Jeg har rådet hende til at påberåbe sig sindssygdom.
Du er både hendes læge, elsker og advokat. Jeg håber, du får honorar.
Hun nægter at tro, hun er sindssyg. Hvis du gør knuder...
Der ligger noget bag. Ikke kærlighed. Måske attrå... Nej...
Utaknemmelige lille skid! Du kan takke mig for det her.
Uden mig bliver der ingen praksis. Hvis du vil have, det skal fungere...
... så hold op med at genere Kimberly.
Som du vil.
Men jeg vil have det her lokale...
– Sig, hvad du ser. – Det her vil ikke fungere.
Bare fortæl mig, hvad du tænker på, når du ser billedet.
En trist, midaldrende freudianer med homoseksuelle tendenser.
Jeg behøver én, der hører på mig, ikke en følelseskold tossedoktor!
Jeg er ikke din tossedoktor, har jeg sagt.
Jeg er udset af domstolen til at vurdere din mentale tilstand.
– Jeg vil tale med en psykiater. – Tag det op med Burns. Sid ned.
De vinder...
Men jeg tegner bedre end Hermann Rorschach...
... så giv mig pen og papir, så tegner jeg billeder, De kan tolke.
– Sid ned, sagde jeg. – Jeg er et unikt menneske.
Jeg kan ikke kategoriseres. Jeg mister min identitet her.
Som du vil.
Vi gør et forsøg.
Stop, Kimberly! Det skal nok gå!
Jeg vil ikke på et sindssygehospital! Jeg vil hellere dø!
– Lad være... – Fordi du holder af mig? Næppe.
Jeg klarer det! Jeg holder af dig! Jeg lader ikke nogen gøre dig noget.
Du er fuld af gas!
Du gik i seng med mig, men du holder ikke af mig.
Du elsker mig ikke...
Jeg har brug for at blive elsket igen.
Kan du sige, at du elsker mig? Kan du?
Ja...
Jeg elsker dig.
Tyde–Wear er konservative. De vil stadig ikke udsende kataloger.
– Men deres fritidstøj sælger godt. – Ja, nye stoffer, farver og snit.
Er det, hvad vores målgruppe køber?
Jeg skal ikke tale for Alison, men hvorfor ikke prøve noget nyt?
Lave en kampagne, der når de yngre forbrugere.
– Og skræmme de nuværende bort? – Mange firmaer har prøvet det.
For nogle er det lykkedes! Ikke alle, selvfølgelig.
Alison har mest erfaring med det her; vi bør stole på hendes dømmekraft.
Det har jeg altid gjort. Alison, du har ordet.
– Undskyld, men jeg må på toilettet. – Vi tager ti minutters pause.
– Jeg må hjælpes derud. – Brooke, kan du hjælpe Alison?
Er der noget galt?
Ja, jeg kan ikke ikke... Du må gå med hende.
– Det går nok. Jeg klarer mig. – Nej, vi skulle prøve at samarbejde.
Nej, Billy. Jeg taler med hende.
Brooke... Kom over din jalousi og sig undskyld til Alison.
– Jeg kan ikke. – Jo, hvis du vil beholde dit job.
– Så siger jeg op. – Vær nu ikke dum.
Det er i orden. Jeg skal arve en stor sum og behøver ikke arbejde.
– Kan vi ikke gå i gang nu? – Klokken er ikke to endnu.
– Dér er han. – Hvad gør du her, elskede?
– Din far bad mig komme. Hvorfor? – Bare kedelige familieanliggender...
– Værsgo at sidde, – Billy har vigtigere ting at lave.
Faktisk ikke.
– Billy Campbell. – John Friedman.
Tillykke med Deres bryllup.
Ifølge mrs Armstrongs testamente, som De alle ved –
– blev der oprettet et fond for Brooke, da hun døde.
Pengene skulle udbetales til dig årligt i lige dele gennem ti år –
– så snart du var blevet gift.
Hvorfor har du ikke fortalt mig om det her?
10.000 dollars...? Hvordan fanden skal jeg leve af 10.000 dollars?!
Jeg er ked af, at du er skuffet.
Det var ikke ment som en medgift, kun som en bryllupsgave.
Billy! Lad mig forklare...
– Hvorfor vil du ødelægge min lykke? – Dine problemer er ikke min fejl.
Ægteskaber bygges på tillid, og hvad Billy angår...
... så kan han bare ikke stole på dig, vel?
– Jeg troede ikke, du ville komme. – Jeg tænkte på at blive væk.
Du gik over stregen forleden.
Men jeg holder af dig. Det gør jeg faktisk.
– Måske for meget. – Du må undskylde, Jane.
Jeg ville ikke såre dig –
– men du forstår ikke mit forhold til Mackenzie.
Det var ikke kun forretning.
Mack dukkede op til min forelæsning på Harvard –
– og det var, som om jeg havde kendt hende hele livet.
Hun var min bedste ven, min elskerinde og lærer.
Vores ægteskab fungerede ikke, men vi forblev gode venner.
Vi stolede på hinanden og var altid ærlige mod hinanden.
Lige indtil...
... jeg forelskede mig i dig. Bare jeg havde været ærlig...
– Hun var aldrig fulgt efter os... – Det var ikke din fejl, Richard.
Det var Kimberly, der dræbte Mackenzie.
Undskyld. Jeg har været uforstående over for dine følelser og dit tab.
Jeg håber, at du kan tilgive mig.
Din advokat ville vel bare dække sig ind mod det værst tænkelige udfald.
Hun sagde, at jeg og mine forældre burde være forberedte.
Den eneste måde at komme ud af det her på er måske...
... at konfrontere Paul og tvinge ham til at tilstå.
Nej, Matt! Jeg har været i samme situation som dig.
Havde jeg fulgt min advokats råd, ville jeg måske have mit barn i dag.
– Tag det roligt. – Vi skulle jo feste!
Jeg vil udbringe en skål... Skål for os, de overlevende!
Som designer ved Mackenzie Hart kan jeg nok skaffe dig rabat.
– Gerne! Jeg elsker en god handel. – Ja, Brooke er økonomisk for tiden.
– Hvor skal du hen? – Hjem. Jeg er færdig nu.
– Lad mig byde på en drink! – Nej...
Til forskel fra dig, griber jeg ikke til flasken, når tragedien rammer.
– Vi ses i morgen. – Ikke, hvis du ikke tager en drink.
– Det er vel din spøg? – Hvad skal det være?
Bare gå i hundene, hvis du vil, men jeg vil ikke hjælpe dig.
Du er fyret.
Nej, jeg siger op.
Hun sagde det som din ven.
Det her er vores sang. Dans med mig!
Lægen har sagt, at du ikke må danse, før dit ben har det bedre.
– Jeg vil ikke danse, når du er fuld! – Du sagde aldrig nej til min bror.
– Undskyld! Det var dumt sagt. – Slip mig!
– Lad hende være. – Pas dig selv!
Jeg slog min bror ihjel...
Jeg slog min bror ihjel.
Mange tak. Vi lader høre fra os.
– Så er det Deres tur, miss... – Undskyld, vi har spildt Deres tid.
Jobbet er allerede besat. Tak, fordi De kom.
Hvad gør du? Så skægt har jeg ikke haft det, siden jeg tog eksamen.
Jeg har en bypass–operation. Hvis vi har sådan en receptionist –
– vil vi spilde tid på at lægge an på hende og konkurrere om hende.
Bed arbejdsformidlingen sende én, ingen af os vil være tiltrukket af.
Skuf mig nu ikke, Michael!
Hvor er her flot! Viser du mig rundt?
– Hvad gør du her, Syd? – Slår tiden ihjel. Jeg sagde jo op.
Ja, lige før det store slagsmål. Klogt gjort. Det rabler for Hanson.
Jake har det svært efter det med hans bror.
Du har nok meget at se til. Hvis du hører om et ledigt job...
– Hvad med at arbejde for os? – Jeg har ingen faglig baggrund...
Det gør ikke noget.
Takket være Billy får du fem minutter til at sige undskyld.
Arbejdet venter... Held og lykke.
– Fire og et halvt minut. – Du havde ret, Amanda...
Det var uprofessionelt af mig.
Undskyld, at jeg bare gik, og at jeg sagde de ting.
Jeg vil lave hvad som helst, bare du genansætter mig.
Hvad blev der af de penge, du skulle arve?
Penge eller ej... Jeg behøver en karriere for at være tilfreds.
Det er et held for dig, jeg er blevet blød. Var det ikke det, du sagde?
Du kan komme tilbage. Men ikke som annoncechef.
– Hvad skal jeg så være? – Alisons assistent.
– Ja eller nej? – Jeg er også blevet blød. Ja tak.
Godt.
Kimberly Shaw kan retsforfølges.
– Hvad baserer De det på? – Hun er ondskabsfuld og sadistisk...
Og hun har forstand nok til at manipulere Dem, doktor.
Det er vel lettere at sparke de syge ind i retssystemet end at kurere dem!
Først overfaldes jeg af en patient og nu af en kærlighedssyg kirurg!
Han er ikke helt galt på den, Peter...
Kimberly og jeg er kun venner, og hun står over for en lang retssag.
Hvad med Deres andre venner?
Kimberly er ingen normal patient. Hun er læge, ansat her.
Hvis hendes mentale status er uklar, bør hun vel undersøges igen?
– Af en ny psykiater? – Jeg skal prøve.
Spild af tid!
Hvis det kan gøre Dem glad, så skriv det i Deres rapport.
Jeg lukker op.
Undskyld det i går. Jeg opførte mig som en skid.
Ja. Men hvem har ikke gjort det på et eller andet tidspunkt?
Jeg behøver dig, Jo.
Jeg behøver også dig.
Det er mig! Jeg har mad med.
– Hvad skete der?! – Jeg gled på vej ud af brusen.
Hold fast i mig.
Er du uskadt?
Et håndklæde...
Jeg er hjemme, Alison! Jeg har en masse at fortælle.
Kan du ikke købe andet end kinamad? Det er så fedende!
– Jeg må af sted. – Spiser du ikke med?
Nej...
Hvad er der med ham?
Det er et stykke tid siden, Billy har set mig nøgen...
Hvor er du uartig, Alison!
Kommer du så sent? Hvor er Billy?
– Hjemme. – Allerede en kurre på tråden?
Nej, Billy har tilgivet mig, at jeg ikke fortalte om arven.
– Tilgiver du mig, far? – Selvfølgelig! Du er jo min datter.
– Jeg elsker dig. – Jeg elsker også dig.
– Kan jeg også få en cognac? – Javist.
Det er som gamle dage, når vi sad og fik en drink ved kaminen...
– Jeg fik jobbet igen. – Dygtig pige!
Amanda var meget storsindet. Men jeg har Alison som chef igen...
– Det kan ikke være let for dig. – Jeg prøver at tage som en voksen.
Staklen er jo blind...
Jeg har altid kunnet lide Alison. Det gør mig ondt for hende.
Også mig, men jeg ved, hun stadig er forelsket i min mand.
Jeg er ked af, at det er blevet sådan.
Nok til at give mig et lån?
Javist.
På trods af, hvad jeg lige sagde, kan jeg ikke klare Alisons nærhed.
Jeg må væk fra D&D, ud af den ejendom, væk fra hende!
Hvordan vil du forklare de 100.000 dollars til din mand?
Det vil jeg ikke. Jeg sætter dem ind på en konto i en anden bank.
Du får pengene på én betingelse...
Du får dem først, når du søger skilsmisse.
Tekster: Jørgen Schiøtt Subtitling International UK, London